Tak, fordi du valgte Adventure Car Hop. Kør pænt.
Carla, kan du tage mine biler?
Bare gå. Jeg træder ind for dig.
Charlie.
Skulle du ikke køre for dine klienter hele ugen?
Chauffør i deres liv og passager i mit eget?
Sådan tilbringer man ikke en uge, Jo.
Eller et liv.
Jeg vil køre dig...
...vores børn...
...langs kysten, på ferie, tværs over landet om sommeren...
Jeg vil tilbringe mine ferier i hytten i Colorado.
Hver dag vil føles som jul, når jeg vågner ved din side.
Jeg ser dig, Jo. Jeg ser dig helt.
Jeg ser vores fremtid.
Jeg ser os køre af sted nu og aldrig se os tilbage.
Du skal ikke gøre andet end...
...at sige ja.
Charlie...
Jeg...
Sæt dig ind i min bil.
- Jeg troede, at du ville. - Det ville jeg også.
Hvad har så forandret sig?
Jeg vil først se det.
Det skal du nok.
Du vil have, at jeg skal være deres mor, men jeg har ikke mødt dem.
Du siger, at du har reddet dem og givet dem et hjem.
Jeg har aldrig set det.
Du skal nok få Juleland at se, så snart du siger ja.
Du har ikke besluttet at holde op med at køre i dag.
Du har ikke kørt i månedsvis. Ikke i Kennebunkport denne uge...
- Jeg købte ringen. - Eller i Providence i sidste uge...
...eller New York i sidste måned eller Virginia måneden før.
Lad være.
Jeg var der. Det var du ikke.
Du lovede ikke at udspionere mig.
Og du lovede aldrig at lyve.
Så sig sandheden.
Hvad gør du med de stakkels børn?
Jeg kommer aldrig til at se Juleland...
...for så ville jeg vide det.
Hvad du laver, og hvem du er.
Jeg er deres far.
Jeg giver dem en uhørt glæde.
Jeg tilbyder dig det samme, fordi jeg elsker dig.
Du elsker denne bil.
Du kører væk og kommer kun tilbage for at fylde tanken.
Eller er det omvendt?
Åbn dørene.
Ved du, hvad der har ændret sig?
Du.
Det har du.
Kom nu!
Pokkers!
Jolene...
BASERET PÅ ROMANEN NOS4A2 AF JOE HILL
NOSFERATU
Hvordan vil du beskrive din smerte siden din indlæggelse
på en skal fra et til ti?
- To. - Sløret syn eller migræne?
Kun hovedpine af og til.
Har du haft hallucinationer?
Nej.
Har du oplevet panikanfald eller depression i den sidste måned?
Ingen af delene. Nej.
Har du haft selvmordstanker i det sidste års tid?
Nej.
Blink til mig, miss McQueen.
Der er en væskeophobning bag nethinden.
Det ses ofte i tilfælde af central serøs chorioretinopati,
men så ville jeg have forventet
langt flere smerter, end tilfældet er.
McQueens er seje.
Victoria...
Jeg håbede, at vi kunne starte med, at du besvarede et spørgsmål.
Hvem er Charlie Manx?
Som jeg har sagt til de andre læger, ser jeg alt meget klarere nu.
Øjenlægen nåede vist frem til en anden konklusion, men...
Jeg har det meget bedre takket være hende og alle de andre.
Jeg skal være færdig med min præsentationsmappe.
Der er ingen grund til at spilde nogens tid.
Hvorfor vil du ikke fortælle, hvem han er?
Jeg har fortalt politiet alt om ham.
Du ved, nogle gange når smerten bliver for uudholdelig,
skaber folk en fiktiv virkelighed for at flygte.
Så hvem er Charlie Manx?
Han fik Maggie indlagt.
Jeg burde holde hende i hånden før operationen.
Hun har læger til at hjælpe sig. Det har du også.
Hvorfor er det så svært at tage imod hjælp?
Jeg har ikke...
Er du vant til at tage dig af dig selv?
Det er ikke synd for mig, men for Maggie. Hun har brug for mig.
Ifølge Massachusetts love kan jeg
forlænge din indlæggelse med op til 90 dage.
Det er betingelserne for din frivillige indlæggelse.
- Det skrev du under på. - Nej, ikke på det her.
Blev du da tvangsindlagt?
Nej, nej, det var ikke det, jeg mente. I guder.
Men du følte dig presset til det. Stemmer det?
Af hvem?
Af din far?
Jeg er 18.
- Jeg skrev under. - Godt.
Det er nok nu. Gå du bare ud, og...
Ja.
Undskyld, skal jeg komme tilbage?
Sådan. Det tager kun få sekunder til.
Modtagelsen er noget møg, men... Du er heldig med din medpatient.
Damen har ikke sagt et kvæk i årtier.
Charlie...
...Manx.
Hvor kender du hans navn fra?
Har min veninde Maggie besøgt dig?
En pige med lilla hår og øreringe af scrabblebrikker?
Fik Charlie Manx dig indlagt her?
Er du en stærk skaber?
Kender du til Juleland?
Kan du få mig derhen?
Den tid på dagen, de damer.
Navn og fødselsdato?
Vic McQueen. Victoria. 21. maj 1994.
Nej. Lægen sagde ikke noget om medicin.
Du skal have 2 milligram Lorazepam
og 25 milligram Imitrex. Ned med det.
Modvilje kan forlænge indlæggelsen.
Det ved Jolene. Hun skaber aldrig problemer.
Goddag, miss July.
Det er torsdag. Deres aftencocktail.
Kom nu, miss July. De vil da gerne have en godnatdrink.
Er hun dårligt selskab for Dem?
Kom nu, kom nu.
Vi kan gøre det på den anden måde.
Åh nej, hun...
Tog hun sine piller?
Ja, lige efter du gik.
Det kan forlænge indlæggelsen at blande sig i andres medicinering.
Nu tror de jo, at jeg er skør, ikke stofafhængig, så...
Hun tog dem jo. Du giver hende en dobbeltdosis.
Hun lider af paranoid skizofreni.
Den manglende medicin viser sig snart,
og du skal sove ved siden af hende hele natten.
Godt så.
Sluk lyset.
Hvordan har du sovet?
Din medicin slog mig helt ud.
Din angst og smerte har været ubehandlede indtil nu.
Det burde give en kærkommen lettelse.
Jeg talte med miss Leighs kirurg i morges.
De har opereret en brækket knæskal, en korsbåndsskade
og andre skader.
Der er lang vej igen, men hun får ingen varige mén.
Så har du ingen at bekymre dig om.
Eller et andet sted, du skal være.
Fortæl mig om kunststudiet.
Jeg ved ikke meget om kunst.
Bare jeg gjorde. Men selv jeg kan se, at du har talent.
I guder...
Hvem er manden på billedet?
Jeg vil bare... forstå, hvorfor kunststudiet betyder så meget.
Hvorfor? Fordi jeg er god til det. Og det er min vej væk fra Haverhill.
Hvorfor skal du væk fra Haverhill?
Det er bedre end at blive gravid, gift
og bo i den samme by hele sit liv,
have et lortejob og drikke sig selv ihjel.
Voksede dine forældre op i Haverhill?
De var unge, da de fik dig. Det kan være hårdt for forældrene.
Og for barnet.
Det er ikke værre end for andre.
Men kunst vil gøre alt nemmere?
Det dæmper altid verdenen.
Når der er for meget larm derhjemme?
De skændtes. Ja.
Blev det nogensinde fysisk?
Intet, vi taler om her, vil komme uden for disse vægge, forstået?
Blev det nogensinde fysisk?
- Slog din far din mor? - Hun var ingen engel, tro mig.
Kunne hun gøre noget,
som gjorde hende ansvarlig for din fars vold?
Hun var ansvarlig for sig selv. Hun gav mig masser af flade.
- Har din far slået dig? - Nej, du godeste, aldrig.
Aldrig.
Det er ikke ualmindeligt, at en kvinde, som er offer for vold,
også gør sine børn til voldsofre.
Vi er ikke ofre.
Det er vi ikke.
Det skete næsten aldrig. Kun efter en druktur.
Er alkohol en undskyldning for vold?
Du bliver ikke smittet her, mor.
Raske mennesker kommer på hospitalet hver dag,
og kommer ud med Pseudomonas.
Godt, du må klare dig med det her.
- Ja? - Ja.
Jeg ved ikke, hvordan du kunne sove på det værelse.
Alt det skidt gav mig myrekryb.
- Sagde far noget? - Nej, der var kun Tiffany.
Hvor var han så?
Sandsynligvis på værtshus.
- Er det hans undskyldning? - Ja.
Du behøver aldrig én for at komme hjem, vel?
- Tak, fordi du kom med det, mor. - Så lidt.
Jeg må ikke komme for sent.
Chefen hader, når hans piger kommer for sent.
Vil du have noget derinde?
Mine skøjter, ellers kan jeg ikke gå på arbejde.
Okay.
Tag mine skøjter, så vi kan gå.
Er du klar? Godt.
En, to, tre...
Kan den få os ind i Juleland?
Skynd dig, vi kommer for sent.
Hvor hurtigt skal det gå?
Hurtigt.
Nyd fangeflugten, stump.
- Hvor er vi? - De mørke tunneler.
Stop her.
- Er det din kniv? - Det har det ikke altid været.
Det er det nu.
Kan man da have mere end én?
Er min motorcykel ikke den eneste?
Jeg troede det samme, da Charlie stjal mine skøjter,
og forlod mig lænket til sengen, uden håb...
Kørestolen fandt mig og fik mig i bevægelse igen.
Indtil jeg blev for svag til at få den op i fart.
Rejser du ad Genvejen?
Min bro. Ja. Har Maggie fortalt dig det?
Vi er alle tryllekunstnere med forskellige kunster. Hvad er din?
- Den finder forsvundne ting. - Forsvundne børn?
Min veninde var væk, da Manx havde ført hende til Juleland.
Jeg håbede, at du kunne hjælpe med at få mig ind.
Der er noget, som du skal se.
SAVNET
Hver eneste af dem er i Juleland.
Jeg har eftersporet Charlie siden 1950erne.
Ingen af børnene er blevet set siden.
Der må jo være en vej ind.
Ja da, i bagagerummet på hans Wraith.
Det har du ikke lyst til at prøve.
Ingen stærk skaber i hele tankeverdenen
har set Juleland, bortset fra Manx.
Ikke engang jeg.
Din veninde er væk. Jeg beklager.
Jeg ved, hvor svært det er at høre.
Er nogen af dem dine?
Følg med.
Du har aldrig fortalt, hvad din er.
Din tryllekunst.
Skal vi køre en tur?
Jolene.
Pokkers!
Jeg ved, at du er der, Jolene.
Jeg kan lugte dig, din beskidte luder.
Du godeste.
Giv det et øjeblik.
Det var... Hold da op... Jeg har aldrig følt mig så...
Fri?
Du har det sikkert på samme måde på din bro.
Ja.
Jeg lover dig, den følelse bliver aldrig for gammel.
Det gjorde Manx.
Lige foran mig, efter du havde ødelagt hans bil.
Kun motoren.
Det bedste, jeg kunne gøre.
Det burde bremse ham lidt.
Hvis du vil stoppe Charlie,
skal du ødelægge hans Wraith.
Javel.
Når vi kommer tilbage, kan vi lede efter den sammen.
Du, jeg og Maggie...
Min kamp er for længst forbi.
Han vandt.
- Han vandt hver gang. - Nej.
Og jeg er træt.
Men jeg kunne ikke finde ro,
før jeg vidste, at andre kunne tage kampen op.
- Det gør jeg nu. - Jeg kan ikke redde Haley.
Så red den næste.
Du er stærk nok, Vic.
Du har ikke engang set, hvad jeg kan gøre.
Han besøgte mig.
Jeg har ikke set ham i årevis.
Så stod han der...
...på min stue og spurgte, om jeg kendte...
...Genvejen.
Jeg behøver ikke at se, hvad du kan.
Jeg så det i Charlies øjne.
Han frygter dig.
Når du kommer tilbage, skal du fortælle lægerne, hvad de vil høre.
Så udskriver de dig og siger, at de vil hjælpe.
Det vil de ikke.
De vil sløve dit sind og din kniv.
Du har brug for din fulde styrke
for at tage kampen op mod Charlie.
Kommer du ikke med tilbage?
Jeg fik aldrig børn.
Det troede jeg, at jeg ville få.
På et tidspunkt troede jeg, at Charlie skulle blive deres far.
Jeg kendte ham før.
Han var flot, charmerende
og endda sød.
Men alle stærke skabere betaler en pris.
Charlie betalte den højeste pris af alle.
Sin sjæl.
Jeg vidste det inderst inde.
Hvad han var.
Jeg ville ikke se det, fordi...
Jeg elskede ham.
Det var min undskyldning.
Dræb ham.
For min skyld...
For deres skyld...
For Haleys... For den næstes.
Ellers fortsætter cirkelen for evigt.
Jeg har tænkt på dit spørgsmål, og hvorfor jeg ikke svarede.
Spørgsmålet om din far?
Dit første spørgsmål. Hvem er Charlie Manx?
Jeg kendte svaret, men jeg var ikke...
Jeg var ikke parat til at konfrontere mig med det.
Men det er jeg vist nu.
Sagen er, at Charlie Manx ikke er et rigtigt menneske.
Hans bil findes ikke. Han bor ikke i vores verden.
Han bor i Juleland.
Et fantasibillede, lige som min bro.
Når jeg var ked af det, forestillede jeg mig den, til den dukkede op.
Når jeg kørte over den, følte jeg noget, jeg aldrig havde følt før.
Som om jeg... lagde virkeligheden bag mig og kom til en verden,
hvor alt i ens fantasi er muligt.
En tankeverden.
Godt. Lige som... når du maler?
Det var hans ansigt på mit tryk.
Ikke ham jeg havde set på busstationen,
men den rigtige Charlie Manx, et uhyre uden sjæl.
Jeg troede, at jeg var den eneste, som kunne standse ham.
At jeg skulle finde vej til Juleland,
så jeg kunne dræbe Charlie Manx og redde alle.
Jeg ville ikke stoppe, før det var gjort, uanset prisen.
Det var min virkelighed.
Men jeg forsøgte egentlig bare at flygte fra min virkelighed.
Her er Hayley væk og kommer ikke tilbage.
Her blev Maggie kørt ned og døde næsten.
Her har jeg ikke kraften til at redde nogen.
Ser du, da jeg så...
...dem, jeg holder af, lide, blev det for meget, så jeg...
Jeg skabte en fiktiv virkelighed som en flugt.
Lige som du sagde.
Men hvis du vidste, at din historie var opspind,
hvorfor fortalte du så ikke sandheden til politiet?
Jeg kendte ikke sandheden for tre dage siden.
Men det gør jeg nu, takket være dig.
Hvis det er i orden med dig...
vil jeg gerne i skole igen og færddiggøre min mappe.
Ser du...
Jeg skriver under på din udskrivelse. På to betingelser.
Du skal tage imod en recept på Lorazepam
og flytte væk fra din nuværende boligsituation.
Jeg skal være sikker på, at jeg udskriver dig til trygge rammer.
Det gør du.
Han slår mig som sagt ikke. Der er trygt.
Men det er min opgave at passe på dit mentale helbred
såvel som det fysiske.
Jeg ved, hvor jeg kan bo. Må jeg gå?
Hør her, Victoria.
Du kan heller ikke redde din far.
Må jeg gå nu?
Godt. Stille og roligt. Sådan.
Jeg tager mig af hende.
Du skal underskrive udskrivelsen, før du går, i orden?
- Forsigtig. - Undskyld.
Jeg ville bare være her, men de ville ikke lade mig gå.
Jeg sagde jo, at de ville tro, du var gal. Du hørte ikke efter.
Det gjorde du heller ikke.
Jeg stak af fra dig, fordi jeg skulle komme alene.
- Du skulle have hørt efter. - Og overlade al morskaben til dig?
Da jeg fandt dig, var du...
Og jeg... Jeg vidste ikke, om...
Jeg er her stadigvæk.
For det meste.
Vi må slå ham ihjel.
For din skyld, for Daniels og Haleys... Jeg ved hvordan.
Jeg lå på stue med Jolene.
Hendes indreskab førte os til et sted i skoven.
Vi skal bare ødelægge hans Wraith.
- Han blev gammel... - Hans Wraith?
Se på mig, Vic.
Seks nåle holder mit knæ sammen. Det gør ondt at trække vejret.
Og bilen kørte mig ned af sig selv.
Tror du, du kan ødelægge den, er du lige til en indlæggelse.
Så spørg din pose.
Spørg, om bilen kan ødelægges, og om vi kan dræbe Manx.
Jeg spørger aldrig posen igen. Sidst var jeg tæt på at dø.
Maggie...
Jeg skulle aldrig have blandet dig ind i det her.
Jeg kom til dig, husk det. Du kom for Daniel.
Du kan ikke opgive ham nu.
Jeg så ham.
Da jeg lå blødende på jorden.
Daniel så ned på mig og smilede.
Hans tænder var som barberknive.
Det blødte ud af hans mund.
Pludselig vågnede jeg på opvågningen,
og det var ikke bedøvelsen, men hans Wraith.
Da bilen ramte mig, viste den mig ham.
Det var ikke et mareridt. Det var virkeligt.
Du har også set det.
Med Haley.
- Vi kan redde dem. - Det er for sent.
De kommer ikke tilbage.
Manx vedbliver med at tage børn, til nogen stopper ham.
Jolene forsøgte på det.
Tag din medicin, lav din mappe, gå på college.
Andet skal du ikke gøre.
Men jeg skal hjem.
Vi ses, Møgunge.